Александър Пушкин
Сълза

Превод от руски: Кръстьо Станишев, —

chitanka.info

Сълза[0]

На чаша пунш гостолюбиво

с един хусар седях,

и угнетено, мълчаливо

към пътя гледах плах.

„Защо към пътя със тревога

се взираш? — рече той. —

Не изпращал, слава богу,

приятели на бой.“

Глава обронил на гърдите,

прошепнах с тъжен глас:

„Далеч от мене тя се скита…“

И пак замлъкнах аз.

Сълза от моята ресница

в бокала заблестя.

„Ти плачеш за една девица?

О, срам!“, — той изкрещя.

„Недей, хусарю… страдам, мигар

любов не те гори.

Бокала да отрови стига

една сълза дори.“

[0] Печатано е като текст на романс от М. Яковлев в приложението към IV част на алманаха „Мнемозина“, 1824 г. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.